Didak Buntić – Hrvatska internetska enciklopedija

# Didak Buntić

Izvor: Hrvatska internetska enciklopedija
More actions
Pogreška pri izradbi sličice:
Didak Buntić u društvu Ise Kršnjavoga

Didak Buntić (Paoča kod Čitluka, 9. listopada 1871. – Čitluk, 3. veljače 1922.), krsnog imena Franjo, bio je prosvjetni i socijalni djelatnik, hercegovački franjevac, graditelj, prosvjetitelj i političar. Poznat je pod nadimkom hercegovački Mojsije.

Školovao se u Gradnićima, Širokom Brijegu i Humcu, gdje je 1888. stupio u Franjevački red. Filozofiju i teologiju studirao je u Innsbrucku (1890. – 1895.), potom predaje hrvatski i klasične jezike u širokobreškoj gimnaziji (1911. – 1919. ravnatelj), kojoj je 1918. isposlovao pravo javnosti. Uz to je od 1905. do 1910. u Širokom Brijegu vodio izgradnju crkve. Provincijalom hercegovačkih franjevaca izabran je 1919. Sustavno je djelovao na promicanju gospodarskih i prosvjetnih prilika u Hercegovini. Upućivao je seljake u naprednije voćarstvo i poljodjelstvo, poticao uzgoj i pravedniji otkup duhana, navodnjavanje poljâ i izgradnju puteva. Program gospodarske i kulturne obnove iznio je u Memorandumu koji je 20. studenog 1909. uputio zajedničkom ministru financija Austro-Ugarske S. Buriánu. Zamislio je prosvjetnu akciju u Hercegovini kojom bi iskorijenio nepismenost. Njegovom pobudom i metodom organizirani su od 1910. vrlo uspjeli analfabetski tečajevi u kojima je opismenjeno oko 13.000 odraslih osoba.[1]

U godinama gladi za I. svjetskoga rata osigurao je u Slavoniji i Srijemu prihvat i smještaj za oko 17.000 glađu ugrožene hercegovačke djece, a uz pomoć Izidora Kršnjavoga, Stjepana Srkulja i Vjekoslava Heinzela otvorio u Zagrebu 1919. konvikt za školovanje siromašnih učenika i studenata. Nakon rata, na sjednici Narodnog vijeća SHS (28. listopada 1918.) izabran je za člana Vijeća. Bio je nositelj liste Hrvatske pučke stranke na izborima za Konstituantu. Izabran u Privremeno narodno predstavništvo, posebno je nastojao da ratni invalidi i udovice ostvare svoja prava, a nezaposleni nađu posao. Umro je na Čitlučkom polju dok je s nekim prijateljima tražio mogućnosti za njegovu melioraciju. Povremeno je pisao u listovima Hrvatstvo (1908.), Hrvatska narodna zajednica (1914.), Kršćanska obitelj (1914. – 1918.), Narodna sloboda (1919. – 1922.). Neka njegova pisma, važni dokumenti onodobnoga društveno-političkog i gospodarskog života, objavljena su posmrtno. U narodu je zvan »ocem Hercegovine«.[1]

## Izvori

1. ↑ 1,0 1,1 Hrvatski biografski leksikon - BUNTIĆ, Didak (Franjo) Dopušteno je korištenje ili citiranje pojedinih članaka u dijelovima ili u cjelini uz naznaku izvora.

## Unutarnje poveznice

- Spašavanje gladne hercegovačke djece u Prvom svjetskom ratu

## Vanjske poveznice

{

- Fra Didak Buntić – čovjek i djelo
- Humanitarna udruga fra Didak Buntić
- Nedjeljni Jutarnji o fra Didaku Buntiću, 2. 3. 2008.
- HRT-ov TV Kalendar o fra Didaku Buntiću, 9. 10. 2011.
- Govor fra Andrije Nikića o fra Didaku Buntiću, 8. 10. 2005.
- Fra Didak Buntić – Hrvatski i crkveni velikan (1871. – 1922.)
- Vladimir Lončarević: Katolički oblikovatelji kulture. Fra Didak Buntić - učitelj i dobrotvor Hercegovine, Glas Koncila, 25. rujna 2011., str. 25.

Hrvatski svetci
Rimski svetci | Anselmo Ninski • Sveti Donat • Sveti Dujam • Sveti Eleuterije • Sveti Euzebije i Polion • Sveti Gaudencije • Sveti Jeronim • Sveti Kajo • Marcela Ninska • Kvirin Sisački • Sveti Marin • Mauro Porečki • Sveti Silvano • Sveta Vincenca
Svetci | Marko Križevčanin • Leopold Mandić • Nikola Tavelić • Ivan Trogirski
Blaženici | Miroslav Bulešić • Jula Ivanišević • Bernadeta Banja • Julijan iz Bala • Augustin Kažotić • Serafin Kodić Glasnović • Katarina Kosača-Kotromanić • Anton Muzić • Ozana Kotorska • Gracija Kotorski • Ivan Merz • Oton iz Pule • Marija Petković • Alojzije Stepinac • Jakov Zadranin
Časni sluge Božji | Egidije Bulešić • Lino Maupas • Vendelin Vošnjak • Ana Marija Marović • Petar Barbarić • Ante Antić
Sluge Božji |
Krešimir Barišić • Nikola Bijanković • Aleksa Benigar • Klaudija Böllein • Giacoma Giorgia Colombis • Placido Cortese • Antun Dujlović • Šimun Filipović • Ante Gabrić • Juraj Gospodnetić • Kornelija Horvat • Lipharda Horvat • Žarka Ivasić • Geralda Jakob • Josip Lang • Marija Krucifiksa Kozulić • Franjo Kuharić • Antun Mahnić • Konstantina Mesar • Lovro Milanović • Trofima Miloslavić • Waldemar Maksimilijan Nestor • Alojzije Palić • Bonifacije Pavletić • Ivo Peran • Antun Rendić • Josip Stadler • Marica Stanković • Gerard Tomo Stantić • Blanda Stipetić • Ante Josip Tomičić • Klara Žižić
Časni sluge Božji i sluge Božji smatraju se za kandidate za svece.

Dobavljeno iz "https://enciklopedija.cc/index.php?title=Didak_Buntić&oldid=477259"